Jag plockar upp den här gamla tråden. Det måste ju ha kommit många nya rr-ägare till forumet sen 2006
![Smile :smile:](./images/smilies/icon_smile.gif)
Kunde vara kul att höra varför ni valde rr.
Jag själv såg ett par rr första gången på en utställning 1988 när jag ställde ut min doberman. Jag föll kanske inte pladask, men blev klart intresserad. Utseendet spelar roll för mig. En atletisk, släthårig, smidig hund är det enda som kan komma på fråga
![Cool :cool:](./images/smilies/icon_cool.gif)
På samma utställning fanns ett test man kunde ta i en enkel dator, för att se vilka hundraser man passade med. Då kom Rhodesian ridgeback upp. Nu var ett frö sått! När jag sen träffade några ridgebacks till blev jag riktigt intresserad, men tvekade för att de var lite väl stora. (Jag visste inte då att rasstandarden säger 63-69 cm i mankhöjd för en hane, och att de jag träffade förmodligen var alltför stora i förhållande till standarden). De gjorde i alla fall ett starkt intryck med sin coola utstrålning.
Ja sen gick det nästan 20 år. Mina dobbar gick bort, och omständigheterna medgav inte ny hund på låång tid. Men när jag skulle ha hund igen och välja ras så fanns ridgeback där på min lista, den rasen hade etsat sig fast. Trots det så var det inte självklart, det fanns några saker med ridgeback som jag var tveksam till när det gäller temperament och "motor". Men den tog sig ändå till slut högtst upp på listan, och det är jag förstås väldigt glad för idag. Maken till söt och charmig och snäll hund finns ju inte
![Mr. Green :mrgreen:](./images/smilies/icon_mrgreen.gif)
Då kan jag gärna leva med vissa egenheter, och att träningen tar ungefär dubbelt så lång tid...
![Wink ;-)](./images/smilies/icon_wink.gif)
Jag har ju också upptäckt att den där coola utstrålningen är bara EN sida av ridgebacken, det finns en riktig clown i dem också
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Det enda jag ångrar är att jag inte skaffade en tidigare!